‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Numele!
‎Joanna.
‎Știi ce presupune slujba asta?
‎Faci față stresului, orelor de muncă, ‎angajamentelor?
‎Poți să faci tot ce scrie în CV?
‎De-asta e scris acolo.
‎Să vedem ce poți.
‎Cinci, șase, șapte, opt…
‎Unu, doi, trei, patru!
‎Cinci, șase, șapte, opt!
‎Unu, doi, trei, patru!
‎Cinci, șase, șapte, opt!
‎Aliniați-vă.
‎Rămân 117, 114 și 96.
‎Celorlalți, vă mulțumim foarte mult.
‎Următorii!
‎- Să-i faceți praf! ‎- Pa!
‎Da
‎Bâjbâi în întuneric
‎Nu se vede nicio luminiță
‎Sunt obișnuită să ard
‎Dar tu ai stins dorința
‎Fac tot ce pot
‎Zi după zi
‎Iubitule, merit
‎Nu mă lăsa baltă
‎Mă făceai să mă simt ca un diamant
‎Acum ești indiferent
‎Dă-mi un motiv ‎Pentru care aș avea nevoie de tine
‎Vino, repară totul
‎Nu renunța la noi
‎Vreau mai multă pasiune de la tine
‎Fă-mă să mă simt fără puteri
‎Când mă simt plină de viață
‎Parcă inima-mi zboară
‎Vreau mai multă pasiune de la tine
‎Fă-mă să mă simt fără puteri
‎Îți scap printre degete
‎Ești tot mai rece, ca o toamnă
‎Sunt obișnuită să ard
‎Vreau să mă învălui
‎Fac tot ce pot
‎Zi după zi
‎Iubitule, merit
‎Nu mă dezamăgi
‎Dă-mi un motiv ‎Pentru care aș avea nevoie de tine
‎Vino, repară totul
‎Nu renunța la noi
‎Vreau mai multă pasiune de la tine
‎Fă-mă să mă simt fără puteri
‎Când mă simt plină de viață
‎Inima-mi zboară
‎Vreau mai multă pasiune de la tine
‎Fă-mă să mă simt fără puteri
‎- Mai bine! ‎- Știi că te iubesc.
‎- Mai bine! ‎- Iubește-mă și tu!
‎Putem ‎Mai bine!
‎Vino și repară totul
‎- Nu renunța la noi ‎- Vreau mai multă pasiune de la tine
‎Fă-mă să mă simt fără puteri
‎Când mă simt plină de viață
‎Inima-mi zboară
‎Vreau mai multă pasiune de la tine
‎Fă-mă să mă simt fără puteri
‎Mai bine!
‎Știi că te iubesc
‎- Mai bine! ‎- Știi că am nevoie de tine
‎Știi că te iubesc
‎Știi că am nevoie de tine
‎Mai bine!
‎Vino
‎Mai bine!
‎- Știi că te iubesc ‎- Mai bine!
‎Mai bine!
‎Ne pare rău.
‎E în regulă, mamă. Am bani.
‎Da, un bilet de avion.
‎E în regulă. Are sens. Tata e de acord?
‎Nu… Stai puțin!
‎La dracu'! Scuze, mamă!
‎…dacă folosești banii pentru altceva ‎și apoi vii acasă.
‎Vrea să știe.
‎Ca să fie pregătit să nu te vadă.
‎Poți să vii tu aici.
‎- Tatăl tău vrea… ‎- Îl lași pe Baba să hotărască totul.
‎Zi-i că vii. Dacă vrea și el să vină…
‎Vrem doar să te vedem.
‎Ne e dor de tine!
‎Vin acasă de Sf Maron, mamă. ‎Zi-i lui tata că-l iubesc.
‎Ce dracu' te holbezi?
‎ALEX TE-A RECOMANDAT PENTRU UN JOB. ‎POȚI SĂ VII LA 17:00?
‎Fiți amabilă!
‎Bine ați venit la noi! Vă ajut cu ceva?
‎Am o audiție cu Logan.
‎Pe bune?
‎Da, pe bune. De ce?
‎Nu… Îl chem.
‎- Poate că n-ar trebui. ‎- E în regulă.
‎Logan!
‎Ești perfectă. Întoarce-te.
‎Minunat. Una din fete filmează o reclamă. ‎Intri diseară dacă ești liberă.
‎Cred că sunt liberă.
‎Trebuie să știu acum. ‎Multe fete vor jobul.
‎Da sau nu?
‎Da.
‎Vom completa niște documente.
‎O renunțare, informații medicale…
‎Scuze, ce trebuie să fac?
‎O fată într-o cutie?
‎- Jo, e un job. ‎- Teoretic, da.
‎Trebuie să semnez ‎că nu-i voi privi în ochi pe invitați,
‎fiindcă asta ar distruge ‎sfințenia instalației.
‎Vezi? E artă.
‎Poți să treci asta în CV.
‎Nu face asta.
‎Nu e jobul ideal. ‎Gândește-te că joci un rol.
‎Te sun mai târziu.
‎Ce dracu' e asta?
‎Un cameleon.
‎- Dă-mi-l! ‎- N-am terminat.
‎Uite!
‎Nu!
‎O purtam când mama lui Levi a zis ‎că sunt „acceptabilă”.
‎Atunci, pantalonii ăștia.
‎Nu.
‎Am vărsat băutură pe ei la Coachella…
‎când mi-a zis că vrea ‎să plătesc mai mult la chirie.
‎- Dar sunt tari. ‎- Știu.
‎Iar asta e o jachetă drăguță.
‎Dar nu pot să o port ‎fiindcă am avut-o la o audiție
‎unde a uitat să mă prezinte cuiva.
‎- Pantofi? ‎- Sunt drăguți.
‎Îmi plăceau. ‎El a zis că arată ca niște cutii.
‎Iar cămașa asta o purtam ‎când Levi a întâlnit-o pe ea.
‎Toate hainele mele ‎au o poveste urâtă în spate.
‎E distractiv.
‎- El e tipul? ‎- Da.
‎Nu e nearătos.
‎Dar nu ar trebui să porți jacheta aia.
‎- Termină! ‎- Scuze.
‎Vreau…
‎Bine.
‎Urăsc cămașa asta.
‎Să-mi bag!
‎Mie nu-mi displace.
‎Nici mie, nici când am luat-o de la mama ‎sau când i-am zis că i-am dat-o
‎sau când m-am înfuriat ‎că zicea că nu i-am dat-o.
‎- Prada. ‎- Chloé!
‎- Poftim? ‎- E Chloé.
‎Dumnezeule!
‎- E prea lejeră. ‎- Eu zic că e perfectă.
‎E prima întâlnire cu un tip ‎agățat pe stradă duminica.
‎Nu te îmbraci elegant.
‎Te dezbraci.
‎Cred că e bună. O să i-o dau înapoi…
‎după seara asta.
‎Da, dar orice-ai face, ‎să nu… verși ceva pe ea.
‎Jerry e încă șeful tău?
‎Nu se poate! Bravo lui!
‎Da, era bun. Și Liz? Mai e…
‎- Bună! L-ai găsit! ‎- Bună!
‎- Da. ‎- Bună!
‎Mi-ai dat adresa, ‎dar nu mi-ai zis cum se cheamă.
‎Nu-ți place mâncarea mexicană?
‎Am lucrat aici, ne vor trata regește.
‎Ai lucrat aici?
‎Ai fost chelner sau…
‎La bucătărie.
‎Ești bucătar?
‎Ajutor de bucătar.
‎Noi facem de fapt mâncarea.
‎Eu…
‎Nu contează, nu e important.
‎Bine…
‎Știu că am zis că bem ceva, ‎dar m-am gândit să și mâncăm.
‎Masa e aproape gata, așa că…
‎Scuză-mă, revin imediat. Trebuie să…
‎E hidos.
‎Nu, e mai sexy decât îmi aminteam, ‎și e îmbrăcat elegant.
‎Dar a rezervat o masă la restaurant.
‎A rezervat o masă? E ambițios!
‎La El Condor.
‎Și ostil în mod accidental.
‎Cum oprești un atac de panică?
‎Cu tequila?
‎Bine.
‎- Scuze, trebuie să răspund. ‎- Trebuie?
‎E mama. Dacă nu răspund, ‎o să sune întruna…
‎Știi ceva? N-o să răspund.
‎La dracu'!
‎Scuze, durează doar o secundă.
‎- Eleanor? ‎- Mamă!
‎E zgomot la tine?
‎- Da… Sunt în oraș. ‎- Ai aflat numele ăla…
‎Vă aduc ceva de băut, Sam?
‎Margarita?
‎Nu știu. Du-te la magazin.
‎Păi…
‎Mama e obsedată de un vin ‎pe care l-a băut o dată,
‎un Chardonnay.
‎- Iartă-ne. ‎- E în regulă.
‎Vreau ce vrea și el. Și niște shot-uri.
‎- Adică sucuri. Sucuri. ‎- Scuză-ne.
‎A zis că e în regulă.
‎- E în regulă. ‎- Nu tu.
‎- Sună-mă… ‎- Mamă, pot să te sun mai târziu?
‎- Pa. ‎- Mersi. Te iubesc. Pa.
‎Îmi pare rău.
‎Știi, dacă-l oprești, nu mai sună.
‎E un sfat foarte bun, de la un tip ‎care are telefon cu butoane.
‎Touché!
‎- De ce ai așa ceva? ‎- N-am vrut să plătesc…
‎Doamne! Iartă-mă, nu e…
‎Nu m-am…
‎- Nu m-am gândit la asta. ‎- Toți facem alegeri.
‎Eu am ales să nu-i cheltui pe telefon, ‎ci pe asta.
‎Un restaurant unde primesc ‎o reducere babană și porții gratis.
‎Da.
‎Ești foarte greu de spionat.
‎Asta e bine.
‎Nu spionat de-adevăratelea…
‎Adică nu stau în fața biroului tău…
‎Mă referam la Twitter, Facebook, Snapchat.
‎Nu ești pe nicio…
‎Ți-am căutat numărul de telefon pe Google ‎și n-am găsit nimic.
‎Îmi dau seama, vorbind,
‎ca sună mult mai sinistru când o spun
‎decât m-am simțit când am făcut-o.
‎Vreau să spun că am realizat ‎că-mi ești complet necunoscut,
‎și eu la fel pentru tine…
‎Ne-am întâlnit pe marginea străzii, ‎am schimbat…
‎Am vrut informații ‎despre cel cu care mă întâlneam.
‎Voiam să știu de unde ești…
‎dacă ești pro sau contra ‎controlului armelor…
‎- …ce filme îți plac… ‎- Sunt de aici.
‎- Mersi. ‎- Cu plăcere.
‎- De aici. ‎- Ești de aici?
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎Nu vrei să răspunzi ‎la partea cu controlul armelor?
‎Deci ai lucrat aici?
‎Da.
‎Ai mai fost aici? Nu-ți place?
‎Nu. Da.
‎Nu urăsc restaurantul, dar…
‎Voi fi sinceră. ‎Ultima dată când am fost aici…
‎tipul cu care eram, cumva…
‎mi-a dat papucii într-un mod brutal.
‎Doamne, îmi pare rău.
‎Deci e ca scena unei crime.
‎- Oarecum. ‎- Frate…
‎Cât a trecut de atunci?
‎Șase luni.
‎E momentul în care prietenii ‎și familia au trecut peste,
‎dar tu nu.
‎Nu ai uitat încă.
‎Nu asta am vrut să zic.
‎Realizez pe măsură ce vorbesc că eu…
‎că tu ai putea fi căsătorit.
‎Ai putea să ai iubită. Sau iubit!
‎- Nu știu! N-am întrebat! ‎- Sunt singur.
‎Minunat.
‎Dar…
‎de ce ești așa?
‎Fiindcă ești… Ești…
‎Arăți bine, ești în formă…
‎Mulțumesc.
‎Îmi plac oamenii.
‎Îmi place să ies cu fete. Dar n-am…
‎Deci chiar facem asta.
‎- Da. ‎- Bine…
‎Vezi tu, n-am avut…
‎Am doar 26 de ani, vreau să mă distrez.
‎Voiam…
‎Vreau…
‎Și zici că ai crescut aici?
‎Da, până la 12 ani. ‎Apoi m-am mutat în Oakland.
‎Tare!
‎Și după aceea?
‎- Am mers la facultate la Boston. ‎- Pe bune? La Harvard?
‎Mai sunt și alte școli în Boston.
‎N-am presupus nimic, doar întrebam.
‎Ai fost la… BU?
‎Emerson?
‎Tufts?
‎Cred că o să merg…
‎…să mă lași baltă?
‎Nu știu! Vrei să fac asta?
‎Nu-mi dau seama.
‎Nu sunt sigur.
‎Mă întorc imediat.
‎O să creadă că ai cistită.
‎Poate că o să fie un bun subiect ‎de discuție.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nu știu. Discuția o tot ia razna.
‎El se simte bine, eu mă simt bine, ‎totul e bine
‎și dintr-o dată…
‎Încă ți se pare sexy?
‎- Da! Foarte! Super sexy. ‎- Minunat.
‎E ora 20:45.
‎Sari peste desert, ia-l pe el.
‎Apoi vino acasă, ‎la TiVo și mâncare la pachet.
‎N-am terminat ‎Downtown.
‎- Pe bune? Asta e tot? ‎- Gândește-te așa.
‎Ești lângă un râu, ‎acolo unde te-ai despărțit,
‎și trebuie să treci râul
‎pe malul unde ești pregătită ‎pentru altcineva.
‎E clar că nu el e acela, ‎călărește-l peste râu.
‎Fă-ți-l cal de trecut râul.
‎„Cal de traversat râul”? E o expresie sau…
‎Am citit-o într-o carte. Du-te.
‎Bine, te iubesc. Pa!
‎Ea se aștepta să o ceară de soție. ‎Cu toții credeam asta.
‎Dar el a părăsit-o?
‎A fost umilitor.
‎Îmi amintesc că a vărsat vinul…
‎…pe rochie.
‎A fost o plăcere să te revăd.
‎Îmi pare rău…
‎Am uitat că se face spaniolă ‎la particulară.
‎Mama e pe jumătate mexicancă.
‎Vărul meu pe jumătate cubanez.
‎Vrei încă un pahar?
‎Vrei să comandăm de mâncare?
‎Nu prea mi-e foame.
‎Vrei să mergi cu mine…?
‎Poftim?
‎Vrei să mergi cu mine la…?
‎Mă întrebi ce cred eu că mă întrebi?
‎Nu știu. Depinde de răspuns.
‎Da, la dracu'!
‎Bine.
‎Ne vedem acolo într-un minut.
‎Sigur.
‎Așteaptă puțin.
‎Da, bine.
‎Nu credeam…
‎Așa merge treaba?
‎N-am mai făcut asta niciodată.
‎Nu ai… Bine…
‎Nu m-aș fi gândit că tu…
‎- Nu te mai gândi. ‎- Bine.
‎Bine.
‎Eleanor?
‎Nu te-ai spălat pe față ‎când ai venit azi-noapte.
‎Așa faci infecție.
‎Ți-am adus niște gogoși.
‎Pe bune?
‎A fost în oraș?
‎Da, am fost în oraș.
‎Bravo!
‎După mine,
‎i-ai permis acelui acelui băiat ‎ridicol, imatur și narcisist
‎să-ți ia puterile.
‎Te-ai închis în cutia asta întunecoasă ‎de atâtea luni.
‎- Fără supărare. ‎- Aveți dreptate.
‎Nu ai fost nicăieri.
‎Te-ai dat bătută. ‎Nu m-ai sunat, nu m-ai vizitat…
‎Așteptam asta…
‎Lourdes ți-a pregătit camera.
‎Am presupus că o să stai cu noi.
‎Sper ca data viitoare să alegi pe cineva ‎care nu se pune pe el pe primul loc.
‎Nu ești ca mine.
‎Nu vei supraviețui ‎încă unei relații urâte.
‎Mersi. Gogoașă?
‎Nu, mulțumesc.
‎Una dacă mănânc, ‎s-a dus de râpă toată ziua.
‎Ce norocoasă ești să ai părul ăsta!
‎Bunica ta mi-a zis că sare o generație.
‎Dar uită-te la noi! Am contrazis-o.
‎Pot?
‎Nu m-ai trezit când ai venit.
‎Trebuie să-mi spui totul acum.
‎Bine.
‎Tipul? Super sexy.
‎- Conversația? Groaznică. ‎- Bine.
‎- Sexul? Doamne… ‎- Vii?
‎Da!
‎De trei ori.
‎O să iau asta acasă.
‎Poți să ții hainele DVF, am destule.
‎Uite… Ți-am spus de multe ori
‎că bluzele albe trebuie curățate chimic.
‎Asta se îngălbenește.
‎- O duc eu când plec. ‎- Mersi, Jean.
‎Am vorbit cu Len.
‎Bine. Nu.
‎- Nu. ‎- Dar nu știi ce vreau să zic.
‎Să vedem. Vrei să vorbim despre doctorat
‎și despre banii strânși pentru mine, ‎ca să am un titlu pe care nu-l vreau?
‎Un doctorat în teoria artelor ‎sau istoria artelor…
‎- Nu. ‎- …nu e o nimica toată.
‎Poți să predai, să călătorești,
‎poți să ai o carieră și o catedră.
‎Am o carieră. Sunt artistă.
‎Ești secretară la înscrieri.
‎Arta nu aduce bani.
‎Poate să fie un hobby.
‎Nu toți își împlinesc visurile
‎și nu vreau să te văd la 30 de ani
‎întrebându-te ce vei face ‎pentru restul vieții tale.
‎La 30 de ani? Atunci e pragul?
‎Nu zic să te lași de artă.
‎Zic că poți să te ocupi de artă
‎și să ai și o ocupație în același timp.
‎Mamă, am o slujbă.
‎Am și beneficii.
‎- O slujbă nu e o carieră. ‎- Am acces la studio.
‎Și cardul meu de credit.
‎- Eleanor… ‎- Ce e?
‎Vreau să ai o viață extraordinară
‎și, ca mamă a ta,
‎e datoria mea să mă asigur ‎că faci alegerile corecte ca să o obții.
‎Le fac.
‎Te asigur.
‎Bine.
‎Vino să vezi ce covor am adus în living.
‎- Da. ‎- Bine.
‎Arată foarte bine, dnă Weston!
‎Cine e Sam?
‎Ți-a lăsat un mesaj.
‎Da?
‎- Îmi plac culorile. ‎- Ce bine!
‎Bună!
‎Mă întrebam dacă ai vrea să repetăm. ‎Poate nu în picioare.
‎Am adus și niște protecții ‎de pus sub mobilă
‎ca să nu lase urme.
‎Perfect!
‎Sigur că vrea să ne-o tragem din nou.
‎Ce amuzant!
‎- Nu v-o trageți. Ieșiți la o întâlnire. ‎- Poftim?
‎De ce? A fost un dezastru. ‎Singura chestie bună a fost sexul.
‎Pe o scară de la unu…
‎Orice număr ai zice… a fost mai tare.
‎Dacă un bărbat te satisface așa, ‎trebuie să însemne ceva.
‎Poate că a fost nasol fiindcă era agitat.
‎- Nu știu… ‎- Și tu ți-ai cam ieșit din mână.
‎- Ce vrei să zici? ‎- Încearcă din nou.
‎O întâlnire pe bune.
‎La care să nu mă suni non stop.
‎Stai cu el, vorbește cu el, ‎vezi dacă te înșeli.
‎Lasă-mă pe mine să fac rezervarea.
‎Eleanor?
‎Asta e rochia mea Chloé?
‎- Salut! ‎- Bună!
‎- Da… ‎- Așa.
‎Nu știam că va fi atât de elegant.
‎Nu-ți face griji. ‎Vor crede că ești o vedetă.
‎Bine… veselă Heath.
‎Bine…
‎- Din partea bucătarului. ‎- Mulțumim.
‎- Frumos! ‎- E șampanie?
‎E un vin spumant unguresc.
‎Voiam de mult să-l încerc și…
‎Cunoști vinurile ungurești?
‎Da.
‎Mulțumesc.
‎Noroc!
‎Sper că ești pregătit. Sunt 16 feluri.
‎Știu cum sunt degustările.
‎Nu știu cum o să plătesc totul.
‎- Plătesc eu. ‎- Nu, îmi pare rău.
‎N-am vrut să sune ca și cum…
‎Nu…
‎Plătesc eu. Stai liniștit.
‎Îți permiți să vii aici?
‎Da. Sunt… Am niște economii.
‎Hai să facem jumi-juma.
‎Serios, n-aș fi ales restaurantul ăsta ‎dacă m-aș fi gândit…
‎Spune-mi mai multe despre tine.
‎Ca să mai umplem timpul.
‎Vom sta aici câteva ore…
‎Mulțumesc.
‎- Locuiești în Bunker Hill? ‎- Da.
‎- Și ai lucrat la bucătărie. ‎- Lucrez.
‎- Lucrezi! ‎- Da.
‎Ai fost… la școala de bucătari la Boston?
‎La Berklee.
‎- Ești muzician? ‎- Am fost.
‎Ce s-a întâmplat?
‎M-am lăsat.
‎Te-ai lăsat… de Berklee sau de muzică?
‎De amândouă.
‎Adică ai intrat ‎la acel conservator Berklee,
‎- …unde e nevoie să fii… ‎- Doar Berklee.
‎- …un geniu ca să intri… ‎- Nu la acel Berklee.
‎- La Colegiul de muzică Berklee. ‎- Da.
‎Ce ai făcut acolo? La ce cântai?
‎Pian clasic.
‎Și te-ai lăsat?
‎Nu era pentru mine.
‎Da…
‎Și acum nu mai cânți?
‎Deloc?
‎Mulțumesc.
‎Arată bine.
‎Deci cânți la pian clasic?
‎E un déjà-vu?
‎Mi se pare că sunt întrebat ‎același lucru încontinuu.
‎- Și chiar ai renunțat? ‎- Bine.
‎A fost groaznic.
‎Să fii foarte bun la ceva
‎și să intri la o școală ‎dintre cele mai prestigioase din țară
‎și să nu o termini, chiar că e groaznic!
‎Iisuse, parcă ești mama.
‎- Ar trebui s-o cunoască pe a mea. ‎- Mama…
‎M-am gândit să fac ceva ce-mi place.
‎Să lucrezi la bucătărie?
‎Trebuie să lucrez.
‎Nu sunt independent…
‎Tu cu ce te ocupi?
‎Sunt artistă.
‎Și îți place mult?
‎Te obsedează?
‎- Cum te trezești, pictezi? ‎- Desenez.
‎Nu poți să adormi
‎fiindcă vezi totul în minte, ‎în spatele pleoapelor,
‎visezi totul?
‎- Da. ‎- Da.
‎Eu nu simțeam asta.
‎Dar tot acel talent…
‎Poți să fii foarte talentat,
‎dar nu înseamnă ‎că ți-e scris să faci acel lucru.
‎Mama zice: „Dacă nu poți fi Picasso, ‎nu te mai chinui.”
‎Asta contează doar dacă încerci ‎să fii Picasso.
‎Da.
‎Mulțumesc.
‎Și n-o să mai cânți niciodată?
‎Ce zici ca eu să vorbesc de mine, ‎iar tu, de tine?
‎Dar tu?
‎- Câștigi din arta ta? ‎- Lucrez la biroul de înscrieri.
‎la școala unde am studiat, ‎fac artă și muncesc.
‎Înțeleg.
‎Nu e același lucru. Eu nu…
‎Nu a trebuit să aleg între cele două.
‎Asta e foarte tare!
‎- Nu. Adică… ‎- Libertatea asta…
‎- N-am renunțat. ‎- Înțeleg.
‎Te susțin mămica și tăticul ‎așa că poți să vii în locuri ca ăsta.
‎Are sens. Vezi tu, unii dintre noi…
‎Nu vreau să te rănesc ‎Nu cred că e ceva de laudă
‎Dar s-a terminat totul între noi
‎Crede-mă, nu vreau să te mai văd vreodată
‎Te rog să nu mă mai suni ‎Devine plictisitor
‎Ți-am spus că nu vreau să fim prieteni
‎Crede-mă, nu vreau să te mai văd vreodată
‎Cum oare aș putea ‎Să-ți arăt asta mai limpede?
‎N-a fost nimic niciodată ‎Și nici nu va fi vreodată
‎Între noi
‎Nu înțeleg ‎Ce urmărești
‎Urmărești
‎Dar mi se pare foarte trist ‎Să te văd atât de disperat
‎Face totul mult mai greu
‎Mulțumesc.
‎Am parcat după colț.
‎Valetul de aici e foarte scump.
‎Doar așa pot să câștige un ban.
‎N-am nicio șansă cu tine!
‎- N-am nicio șansă. ‎- Nici nu va mai fi nevoie.
‎Bine, mulțumesc pentru a doua întâlnire ‎cea mai nasoală din viața mea.
‎Și eu, pentru prima și a doua întâlnire ‎cele mai nasoale din viața mea.
‎Iisuse!
‎Pa!
‎Pe curând!
‎Niciodată!
‎Dă-mi drumul.
‎Băga-mi-aș!
‎Jos
‎Ar trebui să scriu un cântec despre tine
‎Și despre tot ce faci
‎Habar n-ai ce se întâmplă
‎Dar toate vor veni grămadă peste tine
‎Că tot veni vorba
‎Ce caută numele tău în dicționar
‎La „idiot”?
‎Verifică, e foarte necesar
‎Oprește-te, ascultă ‎Ce se aude?
‎Ceva cade în picaj
‎Nu-ți pasă că te prăbușești ‎Până nu dai cu fața de asfalt
‎Prăbușește-te și arzi
‎Te duci în jos, tot mai jos
‎Prăbușește-te și arzi
‎Nu-ți pasă că te prăbușești ‎Până nu dai cu fața de asfalt
‎Pe spate-ar trebui să-ți scrie ‎„Atenție! Păstrați distanța!”
‎Ești genul de fată ‎Care-ți dă viața peste cap
‎Îi distrugi mașina
‎Plângi la ușa lui ‎Aștepți în ploaie noaptea întreagă
‎Îi spui că ești fata ‎Care nu-și arată fața urâtă
‎Până când te prinzi ca lipitoarea
‎Până când te lipești de el
‎Oprește-te, ascultă ‎Ce se aude?
‎Ceva cade în picaj
‎Nu-ți pasă că te prăbușești ‎Până nu dai cu fața de asfalt
‎De fiecare dată
‎O dai în bară așa
‎Mă uit la tine, parcă-s eu
‎Am trecut și eu prin asta
‎De multe ori, am stat deoparte
‎Și am văzut de ce-ai avut parte
‎Încotro te îndreptai
‎Așteaptă
‎Prăbușește-te și arzi
‎Te duci în jos, tot mai jos
‎Prăbușește-te și arzi
‎Da
‎Nu-ți pasă că te prăbușești ‎Până nu dai cu fața de asfalt
‎Prăbușește-te și arzi
‎Dă-te cu capul de pereți
‎Rochia ți-e roșie toată
‎Prăbușește-te și arzi
‎Nu-ți pasă că te prăbușești ‎Până nu dai cu fața de asfalt
‎Cum poți citi acolo?
‎- Și tu citești. ‎- Da dar eu sunt studentă.
‎Fetele din cutii sunt…
‎Proaste?
‎Terminate.
‎Adică au viața pe care și-au dorit-o.
‎Tu ești…
‎Ce carte citeai săptămâna trecută?
‎Sociologia agresiunii umane.
‎Ai citit-o într-o zi.
‎Scuze.
‎Nu te privesc în vreun mod ciudat, ‎dar n-am la ce altceva să mă uit.
‎Îmi plac cărțile.
‎Și mie.
‎Când nu învăț, citesc cărți ‎young adult
‎sau ceva de EL James
‎sau ce văd la Gwyneth.
‎Cred că ‎God's Crucible‎ ‎nu e despre exfoliere, nu?
‎Nu.
‎Îmi plac cărțile care încearcă ‎să explice oamenii și emoțiile lor.
‎Tata le numește „manuale de utilizare”.
‎Ești scriitoare?
‎Dansatoare.
‎Tipic pentru fata din cutie.
‎Îmi place să dansez.
‎Doar când dansez mă simt eu însămi ‎și trăiesc prezentul.
‎Acum dau probe și primesc joburi.
‎Cel mai des nu primesc.
‎Nu știu… Parcă ceea ce mă ajuta ‎să mă regăsesc
‎îmi e luat încet, încet, ‎cu fiecare zi ce trece.
‎Așa că, acum citesc.
‎E evadarea mea.
‎Nu evadezi făcând ceea ce-ți place?
‎Așa era. Visam la asta tot timpul.
‎Mă vedeam dansând ‎de câte ori închideam ochii.
‎Acum am nevoie de timp și de noroc.
‎Iar norocul meu e pe cale…
‎Scuze.
‎Trebuie să plec.
‎- Să ai o seară bună. ‎- Și tu.
‎E uimitor!
‎Ar fi, dacă aș reuși să ajung. ‎Sunt la aceeași oră.
‎Du-te tu.
‎Cum așa? Nu sunt tu.
‎Nu le pasă cine ești ‎dacă dansezi până cazi pe jos.
‎TURNEU GAGA ‎DUMINICĂ, ORA 8:00, STUDIO CENTRAL
‎Bună!
‎Ai uitat ăștia aici luni.
‎- Chiar i-am căutat. ‎- Și…
‎ăștia…
‎vinerea trecută.
‎Uitasem! Noi nu facem de-astea.
‎Ne vedem diseară?
‎Sau altcândva?
‎Sau…
‎niciodată?
‎- Pa! ‎- Pa!
‎- Bine… ‎- Nu-mi găsesc cartea.
‎Unde ai văzut-o ultima dată?
‎Era…
‎Nu mai știu!
‎Ba da, Troy o citea în dormitor.
‎Troy citea din ea în dormitor.
‎- Bine… ‎- Era…
‎Ai căutat aici?
‎Am căutat acolo de patru ori.
‎M-am…
‎M-am uitat chiar peste tot. Nu știu…
‎Nu știu unde ar putea fi.
‎DOAR CURĂȚARE CHIMICĂ ‎MAMA
‎Mamă?
‎Draga mea, tocmai îmi exersam accentul ‎pentru emisiunea de la BBC.
‎Ai nevoie de ceva?
‎Ai luat ceva de la mine când ai fost aici?
‎Am luat lucruri de-ale mele,
‎câteva lucruri care trebuie reparate…
‎Și cutia aia. De ce?
‎Ce cutie?
‎Cea cu lucrurile lui Levi.
‎Știu că nu ești destul de puternică ‎să le arunci singură…
‎Te-ai uitat în cutie ‎înainte să o arunci la gunoi?
‎Ai văzut ceva ca o carte mare ‎cu coperți negre?
‎Habar n-am. De ce?
‎Ți-am aruncat cartea?
‎El…
‎Îmi pare foarte rău.
‎Ai vreo copie? Trebuie să ai. ‎Sau un fișier pe computer?
‎Nu.
‎- Nu am. ‎- Bine…
‎Draga mea, știu că n-o să-ți placă ‎ce voi spune, dar…
‎ar putea fi un semn?
‎Lucrezi la ea de câțiva ani ‎și nu reușești să o termini.
‎Poate că trebuie să începi ceva nou.
‎Ar putea fi o oportunitate.
‎Eleanor?
‎Mulțumesc, mamă.
‎- Ce e? ‎- Vrei să facem asta?
‎Vreau să vreau.
‎Încearcă din nou. Haide.
‎- De ce…? ‎- Ce?
‎- De ce tot faci asta? ‎- Vreau… să-ți văd fața.
‎Poate că eu nu vreau.
‎Păi…
‎Părul tău îmi intră în gură când…
‎Îți intră în gură?
‎Da, când te apleci.
‎Bine, știi ce?
‎Mă simt bine făcând asta ‎doar dacă te simți și tu bine.
‎Ce se întâmplă?
‎Noi nu facem de-astea.
‎- Ce? ‎- Destăinuiri. Nu facem de-astea.
‎- Nu ne destăinuim… ‎- Ba asta e. Nu.
‎Nu te destăinui. ‎Îmi spui la ce te gândești.
‎Bine.
‎Bine…
‎Treaba e…
‎că întâmplat ceva.
‎„Ceva”?
‎Ceva foarte rău.
‎Cred că ar putea fi un semn.
‎Un semn?
‎Ești una dintre fetele ‎care cred în horoscop
‎și în cristalele care dau energie?
‎Știi, chiar acum am realizat ‎cât de puține știu despre tine.
‎Nu e asta. Spun doar atât: nu crezi ‎că universul ne trimite semnale uneori?
‎Nu tot timpul, doar uneori.
‎Cumva… totul se întâmplă cu un motiv.
‎În lumea mea, ‎poți să crezi în Iisus sau în nimic.
‎Iar eu nu prea cred în Iisus.
‎Și noi? Cum ne-am întâlnit? ‎Ce zici de asta?
‎Bine.
‎Cartea la care lucrez de câțiva ani…
‎a fost aruncată la gunoi accidental.
‎Și…
‎mă întreb dacă nu cumva
‎e un semn.
‎- Poate că ar trebui să mă opresc. ‎- Poftim?
‎- Nu! De ce să faci asta? ‎- Să renunț la ea. Serios.
‎Tu ai făcut-o.
‎Nu s-a întâmplat chiar așa.
‎Dar cum s-a întâmplat?
‎Ești atât de… Scuze.
‎Asta e… Ai dreptate. Nu trebuia să încerc…
‎Bine, ascultă. Ai zis că ești artistă.
‎Că asta e ceea vrei să faci.
‎Că te gândești la asta tot timpul, ‎că visezi la asta.
‎Așa e.
‎Vrei sau nu?
‎- Nu e vorba dacă vreau sau nu. ‎- De ce?
‎Unii nu ajung ‎să-și îndeplinească visurile.
‎- Voi avea 30 de ani… într-o zi. ‎- Poftim? Câți ani ai?
‎Și lumea mă va întreba ce fac.
‎Cum…? Ce-o să le răspund?
‎Le arăt o revistă ‎pe care o am în geantă de doi ani?
‎- Dau întruna de ei. ‎- Cui îi pasă?
‎- Nu vreau să fiu… ‎- Cui îi pasă de ei?
‎Dacă ești artist și asta e viața ta, ‎atunci asta faci.
‎- Ba nu. ‎- Orice s-ar întâmpla.
‎Nu poți să nu faci asta.
‎Asta încerc să spun, poate că…
‎Dacă pot să nu fac asta?
‎- Dacă mama are dreptate? ‎- Dumnezeule!
‎De ce-ți pasă atât de mult ‎ce crede mama ta?
‎Ție nu-ți pasă ce crede mama ta?
‎Te-ai supărat?
‎- Nu-mi dau seama. Te-ai supărat? ‎- Sunt…
‎Încerc să-mi dau seama dacă e un semn.
‎Un semn că ce?
‎La naiba…
‎- Scuze, e… ‎- Da…
‎Deși știu foarte puține despre tine, ‎știu cine e.
‎- Eleanor! ‎- Bună, mamă. Ai nimerit cam prost.
‎Voiam să-ți spun ‎că iau micul dejun cu Matt Garman mâine.
‎De la UCLA.
‎Vor tabloul meu de Schiele ‎pentru o expoziție la școală.
‎M-am gândit imediat: ‎„Ce coincidență fericită!”
‎Având în vedere discuția noastră…
‎Chiar că e fericită.
‎…și situația ta actuală.
‎La ce oră?
‎Stai puțin, mamă.
‎Nu te duce.
‎Ascultă!
‎Da. Voi fi acolo.
‎Mamă?
‎COMPILAȚIE
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Arăți foarte bine. ‎- Mersi.
‎Da.
‎Am o bluză de mătase care-ți place, ‎cea de la Barney's.
‎Pune-o pe aceea.
‎Da.
‎Bine.
‎Aliniați-vă.
‎Cui îi zic „rămâi”,
‎vine după-masă pentru Astielle și Richie.
‎Va fi aceeași combinație,
‎o secțiune ‎freestyle ‎și încă o serie de opt.
‎Cui îi zic „pleci”…
‎pleacă.
‎Pleacă.
‎Rămâi.
‎Pleci.
‎Rămâi.
‎Pleci.
‎Mama ta mi-a zis că te-ar interesa ‎programul nostru de doctorat.
‎Mă mândresc cu candidații de anul acesta.
‎Da. Ar fi o schimbare majoră.
‎Până acum nu m-am gândit ‎la o carieră academică.
‎A pune cercetarea pe primul plan ‎e o schimbare.
‎Totuși… nu vei fi blocată ‎într-o sală de curs toată viața.
‎Eu fac artă și îmi câștig existența.
‎După titularizare, poți să mergi oriunde.
‎Eu călătoresc la conferințe.
‎Văd toate lucrările extraordinare.
‎Am rămas o lună în plus ‎la Academia americană din Roma
‎ca să pot picta.
‎Cât durează programul?
‎- Cam șapte ani… ‎- Șapte ani?
‎…pentru teza de doctorat, ‎apoi încă șapte pentru titularizare.
‎Cât medicina!
‎E un angajament pe termen lung, ‎dar gândește-te ce primești în schimb.
‎Șansa de a te perfecționa,
‎și de a-ți proteja ‎în același timp viitorul.
‎Ei bine…
‎Te simți bine?
‎- Ți se pare că mă simt bine? ‎- Ziceam…
‎Sunt la pământ!
‎la pământ și plină de muci.
‎Știai că plânsul îți ondulează părul?
‎Eu am aflat acum.
‎Nu arăt bine cu părul ondulat. ‎Nu am fața potrivită.
‎Nu pot să merg acolo așa.
‎Nu pot să dau ochii cu ei.
‎Ticăloși moralizatori!
‎Aici ai dreptate.
‎O să te descurci.
‎Sigur că mă sună chiar azi.
‎Toți știu că-și alege perfect momentul.
‎Prietenii îmi zic întruna s-o las baltă, ‎dar nu pot să fac asta.
‎N-o să mai aibă pe nimeni.
‎E vorba de sora mea.
‎Respiră adânc.
‎Probele astea sunt imaginea metaforică ‎a rahatului de care avem parte în viață.
‎Acolo, ne spun ce să facem.
‎Totul e rapid și gălăgios.
‎Nu așteaptă până înțelegem, ‎trebuie… să ne prindem.
‎Eu închid ochii,
‎mă gândesc puțin,
‎mă asigur că știu unde sunt,
‎și pur și simplu… fac ce am de făcut.
‎De ce-mi spui asta?
‎Orice s-ar întâmpla cu sora ta, ‎nu e sub controlul tău.
‎Poți să controlezi ‎doar felul în care reacționezi.
‎De exemplu, să nu-i răspunzi imediat.
‎Să asculți mesajul ei
‎sau să aștepți zece secunde ‎și să o suni înapoi.
‎Acel moment scurt numai al tău ‎te va ajuta să te concentrezi.
‎Te va ajuta să nu fii la pământ.
‎E un sfat bun.
‎Faci des asta?
‎Să ajuți oameni necunoscuți?
‎De câte ori pot.
‎Ne vedem acolo.
‎Am citit lucruri bune ‎în cererea ta de înscriere.
‎Nu am făcut cerere.
‎Nu e gata încă.
‎Cu recomandările pe care le ai,
‎și având în vedere experiența ta,
‎nu cred că e prea greu ‎să te pun în fruntea listei.
‎De ce e nevoie ca cineva ‎din fruntea listei să ajungă doctorand?
‎De multe lucruri.
‎Angajament pentru excelență,
‎viziune,
‎dorința de a publica…
‎Luați în considerare ‎și lucrările mele artistice?
‎Nu? Analizați un portofoliu sau…
‎Nu în mod deosebit.
‎Nu contează cât ești de bun,
‎ci cât de bun vei fi ca gânditor.
‎După ce obții titularizarea, ‎vei avea timp suficient să creezi artă.
‎Îmi permiteți?
‎Eleanor?
‎Mă duc să caut părțile lipsă ‎din cererea mea
‎să le vedeți.
‎O idee excelentă!
‎Nu…
‎M-am apropiat prea mult?
‎Am întrevăzut oare
‎Cum ești pe interior?
‎Da
‎Toată nesiguranța ta
‎Toate „rufele murdare”
‎Nu m-au făcut să clipesc
‎Te iubesc
‎Dar trebuie să fiu consecventă
‎Principiile mele m-au adus în genunchi
‎Te implor
‎Nu te mai juca
‎Nu știu ce se întâmplă
‎Dar m-ai prins în mreje
‎Cum știam că o să se întâmple
‎Nu știu ce faci
‎Dar faci bine
‎Sunt vrăjită
‎M-ai făcut să-ți implor mila
‎De ce nu mă eliberezi?
‎M-ai făcut să-ți implor mila
‎De ce nu mă eliberezi?
‎Dă-mi drumul, eliberează-mă
‎Deschide-ți inima ‎Să înceapă totul
‎Deschide-ți inima
‎Fără rezerve
‎Necondiționat
‎Te implor, fie-ți milă
‎Te voi iubi
‎Necondiționat
‎Te implor, fie-ți milă
‎Nu mi-e frică
‎Te implor
‎Lasă totul și fii liber
‎- De ce nu mă eliberezi? ‎- Te voi iubi necondiționat
‎Da ‎Rupe ritmul!
‎Te implor, fie-ți milă
‎M-ai făcut să te implor
‎Sunt în genunchi
‎M-ai făcut să te implor
‎Te implor, fie-ți milă
‎M-ai făcut să te implor
‎Eliberează-mă
‎Da
‎Numărul 32, vino în față.
‎Stabilește ordinea, ‎eu nu vreau să mă ocup de asta.
‎Bine…
‎Lovești prea moale
‎și ai fața prea rotundă ‎pentru coafura asta.
‎Am înțeles.
‎Construim o lume foarte precisă.
‎Ea e precisă, are înălțimea potrivită.
‎E bună, dar nu e interesantă.
‎Nu-mi dai slujba asta, nu-i așa?
‎Mulțumesc pentru participare.
‎Mulțumesc!
‎Numărul 11!
‎Ai găsit-o!
‎Voiam să ți-o dau la plecare.
‎Ai avut dreptate să-mi zici să o caut.
‎Nu se luase încă gunoiul.
‎Trebuie să plec.
‎Nu știu de ce am venit.
‎Ceva îmi spune că nu a aruncat-o, ‎că a luat-o dinadins.
‎- A luat-o. ‎- De ce?
‎Fiindcă știe că e în carte ‎și că nu vreau să i-o arăt.
‎Fiindcă știe… Mi-e rău.
‎Transpir, mă doare capul… ‎Trebuie să stau jos.
‎Pot să stau jos o secundă?
‎Tocmai te-ai așezat.
‎Minunat! Acum îmi pierd mințile!
‎I-ai cerut socoteală?
‎Ești drogat?
‎Bine… Pot să o citesc?
‎Ce?
‎- Cartea… ‎- Nu!
‎Bine.
‎- Da? ‎- Sigur.
‎- Am timp. ‎- Nu, e…
‎Voiam…
‎E pur și simplu…
‎…ridicol să-mi fac atâtea speranțe…
‎…incredibilă.
‎Cum să renunți?
‎Dacă tot ne destăinuim…
‎N-am renunțat la muzică.
‎Doar la visul ‎pe care-l avea mama pentru mine.
‎Așadar mai cânți!
‎Da. Și scriu.
‎M-am lăsat de conservator ‎fiindcă nu era ceea ce voiam.
‎Era ceea ce voia ea să fac.
‎De atunci, scriu.
‎Mă văd făcând asta noaptea,
‎aud muzica seara când mă culc, ‎oriunde-aș fi.
‎Chiar și acum.
‎Dar n-am făcut nimic cu muzica.
‎Am fost ca tine.
‎Speriat să mă las dus de val.
‎Treaba e…
‎că nu scriu cântecele pentru mine.
‎Îmi place să fac asta…
‎dar vreau să fie auzite.
‎Și eu, să-mi fie văzute desenele.
‎Așa că…
‎În ciuda antipatiei pe care o simțim ‎unul pentru celălalt,
‎poate că am putea…
‎să ne ajutăm.
‎Dacă vrei.
‎N-am mai întâlnit pe nimeni ca tine.
‎Asta ar putea să însemne…
‎- …mai multe lucruri. ‎- În sensul bun.
‎Pe bune?
‎Da.
‎Știi ce presupune slujba asta?
‎Faci față stresului,
‎orelor de muncă, angajamentelor?
‎Ești pregătită să iei decizii dificile?
‎Da.
‎Văd că ești dansatoare.
‎E o schimbare majoră de carieră.
‎Nu atât de mare pe cât credeți.
‎Nu toți își îndeplinesc visurile.
‎E posibil. Trebuie doar să visezi altceva.
‎Bun venit la Facultatea ‎de asistență socială a USC, Joanna.
‎Ne vom vedea des în următorii trei ani.
‎Abia aștept.
‎Nu aveți de ce să vă temeți dle Hughes.
‎Departamentul nostru susține ‎cauza fiului dvs.
‎Recunosc, uneori e greu ‎să știi ce e mai bine pentru un copil.
‎Uneori, răspunsul nu e evident.
‎Dar nu și acum.
‎Sunteți un tată minunat. ‎E un copil minunat.
‎Locul lui e aici, cu dvs.
‎Bine.
‎Dar nu vă relaxați. ‎Am nevoie de ajutorul dvs.
‎Vom investiga dacă și unde lucrați, ‎dacă el e îngrijit și sănătos.
‎Ajutați-mă să arăt ceea ce noi știm, ‎că sunteți bun,
‎ca Barry să poată sta aici.
‎Vom face tot ce e nevoie.
‎Mă duc la birou să scriu raportul.
‎Sunați-mă dacă Barry are nevoie de ceva.
‎Sau dumneavoastră.
‎Mulțumesc.
‎Subtitrarea: Dan Ilioiu